Officiellt är du frånvarande utan tillåtelse.
En eftersökt.
Jag är nog i säkerhet nu.
Jag ska berätta en spionhistoria.
Om den är sann, vilket jag tror att den är-
- kommer ni att behöva en helt ny organisation.
Ska jag börja med när du skickade mig till Lissabon? Det förändrade mitt liv.
Det kanske kommer att förändra era liv också.
Vår fåne på plats, en gammal tokstolle till major, som hette Tufty Thessinger-
- ville ha hjälp.
Enligt min chef har du kollat in ett troligt objekt åt oss.
- Hurdan är han då, denne Boris? - Han är en riktigt vräkig typ.
Inte alls det vanliga ryska stenansiktet.
På dagarna gör han allt enligt protokollet.
Här finns många tekniska rådgivare. Boris tillhör civilingenjörerna.
På nätterna festar han om på barer och nattklubbar så det står härliga till.
Han har inte sovit på en vecka. Mina killar går på knäna.
En ung moskovit med officiella kontakter och aptit på sexklubbar-
- känns som en självklar kandidat.
- Kan vi använda en annan avhoppare? - Visst. Man måste ha några på lager.
- Inget användbart förutom spriten? - Om jag hade haft utpressningsmedel...
...hade jag väl knappast bett London om hjälp?
Lugn, lugn, Tufty!
Du tror vi ryssar ogillar bekvämlighet. Nej, men kineserna är såna.
Trista overaller och så lite bekvämlighet som möjligt.
Det är inget för mig.
Boris tänker på sig själv, som vem som helst i världen gör.
Det är trevligt att prata med dig.
När jag säger att jag är från Moskva ändrar folk ansiktsuttryck.
Jag vet att de tänker att jag ska indoktrinera dem-
- skriva upp deras namn i en liten svart bok och sen kommer svartklädda män-
- och knackar på dörren en natt: "Enligt Boris tycker du om Ryssland".
"Berätta allt om din parlamentsledamots hemliga sexliv."
Jag bjuder på mer att dricka. - Kyparen!
Och jag menar att vi är helt fel ute den här gången, kompis.
Han är ett proffs. Ett råskinn, från Moskvas spioncentral.
Bara sättet han för sig på räcker som bevis!
Du kanske har rätt.
Okej då, du vet.
Men han vore en riktig storfångst.
Vi skalpjägare får absolut inte fiska efter dubbelagenter. Nya direktiv.
Så fort det luktar motståndarsida ska vi lämna över till London Station.
Nej, jag telegraferar "Ingen affär" till Guillam.
Visst, visst.
Och eftersom jobbet är klart kan vi väl avrunda det hela?
Det retar mig lite med Boris, ändå.
Kör han sin runda varje natt?
Utan undantag, hittills. Jag sa ju det att mina killar...
Innan jag åker kanske jag borde ta mig en närmare titt på Boris kennel.
Se vad som döljer sig under ytan.
Det kan väl inte skada?
- Order är order. - Jag vill gärna hålla mig igång.
Annars kan man bli ringrostig.
Ha det så trevligt, gossen min.
Men ställ inte till med nåt, är du snäll.
Det är jag som måste bo här!
Saliga äro de som äro fattiga i anden-
- för dem hör himmelriket till.
Saliga äro de som sörja, ty de skola bliva tröstade.
Saliga äro de saktmodiga, ty de skola besitta jorden.
Saliga äro de som hungra och törsta efter rättfärdighet-
- ty de skola bliva mättade.
Saliga äro de barmhärtiga, ty dem skall vederfaras... - Boris?
Ja, det kan man fråga sig. Var är Boris, egentligen?
Det här är väl hans rum?
Jag vill er inget illa. Förlåt om jag skrämde er.
Ni överraskade mig. Jag förväntade mig inte en kvinna, utan bara Boris.
- Jag är hans fru. - Jag vill inte göra er upprörd...
- Känner min man er? - Jag tänker gå rakt på sak.
Boris stack med min tjej ikväll. Han tog sig friheter.
Som om inte det var nog drack han på min bekostnad.
Jag kom hit för att ta mig en pratstund med Boris. Förlåt, men så är det.
Tack för att du inte gallskriker.
Du borde vara försiktig med det du säger om min man.
Han är en man av betydelse.
- Han har inflytelserika vänner. - Försöker ni skrämma mig, fru Boris?
Jag är känd för att kunna ta hand om mig själv.
Jag är en typisk australiensisk framgångshistoria.
En som har arbetat sig upp.
Byråkrater skrämmer inte mig, inte ens ryska sådana.
Säg inte "fru Boris". Jag heter Irina.
- Jag heter Tony Lawrence. - Gör ni?
Ja, alla i Adelaide vet vem jag är.
Jag säljer bilar, fastigheter, frysta livsmedel...
Om jag vore Boris skulle jag inte jaga efter andra mäns kvinnor.
- Jag skulle inte ha det behovet. - Boris är som han är.
Och Lawrence...
...är nån annan.
Jag vet ingenting om Australien.
Kanske imorgon, nånstans. På kvällen?
Vill du inte ha starkare grejer? Du ser ut att behöva det.
Missförstå mig inte. Du ser jättebra ut. Du är så vacker.
Det kanske kan få dig att slappna av.
Du verkar räddare nu än du var igår kväll.
Det kan ju inte bero på mig.
Jag har inte tillåtelse att träffa folk utan officiellt godkännande.
- Jag kan inte göra det. - Det gör väl inget?
Vi är bara två främlingar utomlands som lär känna varandra. Det är normalt.
Jag gör särskilt arbete.
Jag reser som handelsdelegat.
Inom textil. Jag är väl skolad och erfaren.
Jag är trött på det.
Jag avskyr det!
Jag vill fly från det.
- Textil? - Det är rena fängelset.
Jag behöver nåns hjälp. Jag kan vara ganska modig, Lawrence.
- Tony! - Jag tänker kalla dig "Lawrence".
Överste Lawrence.
Som Lawrence av Arabien.
Han var engelsman.
Jag vet.
Det finns ett uttryck: "Som man känner sig själv känner man andra."
Jag hade kommit på dig ganska snart, även utan de där dörrkilarna.
Det som avslöjar oss är ju sättet vi tittar på.
Vi stirrar inte. Vi ser inte ut som om vi tittar.
Vi är inte som turister eller prostituerade, eller ficktjuvar.
Vi vet bara hur man ser saker.
Boris är inte lika skicklig som han borde vara.
Han vill stila och missar därför saker.
Han missade ju dig.
Men du missade inte honom, överste.
- Är du väldigt skicklig? - Den bäste.
Gud gav mig alla talanger.
Testa mig.
Jag gillar att känna kristendomens närvaro.
Jag förstår varför vissa kvinnor blir nunnor.
De ger sig själva.
De ger sina liv. Frivilligt.
Det finns en frihet i det.
Jag har träffat kristna som jag har avundats.
Avund är en synd, jag vet. Men jag bekänner det på denna heliga plats.
Där förhördes kristna.
Det är sämsta tillfället att se människor.
Och ibland det bästa.
Jag läser Bibeln. I hemlighet, förstås. Det är inte frihet.
"Kom till mig, alla ni som arbetar och är betungade."
Är det så?
Vet du hur den fortsätter?
Det ligger en by här nedanför. Precis vid havet. Väldigt stilla.
Vi kunde hyra ett rum.
Skulle du tycka om det?
Hur länge har du arbetat med Boris?
De parade ihop oss för länge sen.
Han är specialist på att värva utländska affärsmän.
Jag sköter kommunikationen åt honom. Specialkoderna.
Skulle inte vi kunna arbeta ihop?
Du kunde ta mig med till England.
Det skulle jag vilja, Lawrence.
Det skulle du kunna.
Jag vet nåt.
Nåt väldigt viktigt.
En av de största hemligheterna nånsin.
Det skulle göra dig berömd.
Men det är mycket hemligt.
Berätta.
Berätta det för mig, Irina.
- Jag är rädd. - Jag kan skydda dig.
Jag kan bara tala med din chef. Alleline. Ingen annan.
Det är för farligt. Jag kan bara tala med Alleline.
- Berätta för mig. - Bara för Cirkusens chef.
Jag måste gå tillbaka nu.
De kommer undra var jag är.
Det finns för mycket att berätta nu.
Kanske imorgon. Om jag kan.
Kyrkogården.
- Kom nu, Lawrence! - Vi kan prata i bilen.
Imorgon.
Det är för mycket.
Jag måste vara lugn-
- annars kommer de märka det ikväll.
Jag dricker för mycket ibland.
Det är de vana vid.
Vissa av prästerna är fyllon. De berättade de för mig i skolan.
När jag fortfarande var i Moskva, innan jag började resa med Boris-
- hade jag ett förhållande med en registrator vid högkvarteret.
Vi trotsade bestämmelserna. Vi brukade mötas utanför. Han var väldigt rar.
Du ser lite ut som honom.
Han hette Ivlov och han berättade en historia för mig.
Han var rädd att göra det-
- men om man har en så stor hemlighet så måste man berätta den för nån.
Det måste vara nån man älskar.
Precis som jag berättar för dig nu.
Det är ingen fara, älskling.
Har du hört talas om Karla?
Han är en gammal räv, den slugaste av alla på centralen.
Hans arbete är så hemligt att vissa tror att han inte ens finns.
Det Ivlov berättade gäller en av Karlas största komplotter-
- och den äger rum i England.
Vet du vad som menas med "en mullvad"?
Ja...
Mullvadar gräver sig djupt ner i den västerländska imperialismens mylla.
De är värdefulla för Moskva, för det kan dröja 15-20 år innan de placeras.
Min vän Ivlov berättade att han hade jobbat i London.
Hans täckmantel var som chaufför på ambassaden.
Har du nåt namn?
Ivlovs arbetsnamn i London was "Lapin".
Han visste inte att det betyder "kanin" på franska.
Det var passande, för på ambassaden var han en nolla.
Han serverade drinkar på mottagningar.
Men samtidigt var han i hemlighet överste Gregor Viktorovs högra hand.
Och Viktorov är den som sköter kontakten med mullvaden.
Namnet, Irina.
Viktorovs täckmantel i London är som kulturattaché.
Han är känd som Poljakov.
Jag är så rädd.
Så trött. Du måste ta med mig hem. Vi skulle kunna bli lyckliga.
Avsluta berättelsen.
Vem är mullvaden? Var är han?
Jag kan bara tala med Alleline. Vi är i fara. Du måste ta mig till honom.
Ansikte mot ansikte med Cirkusens chef. Inget annat är säkert.
Du litar väl på mig?
- Jag vill ha dig. - Det blir svårt att övertyga Alleline.
Säg till honom att jag har information avgörande för Cirkusens bästa.
Säg precis så.
Godmorgon, Tufty.
Får jag komma och leka med dina leksaker?
Jag trodde ditt lov var slut, Ricki. Vad ska de inte tänka där hemma?
De reder sig nog. Jag har ett vykort att skicka till dem.
De kommer att älska mig för det.
Tack.
Hur mycket tänker du berätta för mig?
Meddelandet till London Station är graderat "blixt"-
- och "Endast för vakthavandes ögon".
Dramatiska grejer...
Det är högsta säkerhetsnivå.
Vad fick du veta om Boris?
Det här är din affär, grabben.
Ingenting till dig, Ricki...
...den här gången heller.
"Ange anställningsdatum vid Moskvas spioncentral."
"Namnge hennes nuvarande sektionschef och tidigare avdelningar."
"Dessutom..."
De försöker förhala processen.
Är det så de vill ha det, så.
Lawrence, hör på mig nu.
Detta är min gåva till dig, om jag förs bort innan jag får tala med Alleline.
Jag skulle hellre ge dig mitt liv, Lawrence-
- men hemligheten är nog det jag kan ge dig som gör dig gladast.
Använd den väl.
Jag hade ju berättat lite om Ivlov-
- som var känd i London som "Lapin".
Och om Viktorov, som egentligen är Poljakov.
Mullvaden i London har kodnamnet "Gerald".
Många åtgärder har vidtagits för att bevara hans säkerhet.
Skriftliga rapporter från Gerald till Karla i Moskva-
- klipps itu och skickas med olika kurirer, till och med efter kryptering.
Geralds informationsflöde har ibland blivit nästan för mycket för Poljakov.
Lite av det har talats in på band-
- och kan bara spelas upp på speciella maskiner.
Det finns också oframkallade filmer.
Öppnar man rullarna på fel sätt förstörs de omedelbart.
Lawrence, det här är hemligheten jag ger dig, av hela mitt hjärta:
Mullvaden Gerald är en högt uppsatt person inom er underrättelsetjänst..
Mycket nära Cirkusens chef.
Lawrence, jag fruktar för Cirkusens anställda.
Var försiktig med den här kunskapen.
Jag berättar det för att jag är rädd för att allt är över för mig.
Vakterna har börjat bevaka mig som djur.
Var du oförsiktig? Berättade du mer för dem i London än du lät påskina?
Nu förstår du varför endast Alleline dög.
Men klandra inte dig själv.
Låter de oss bo i Skottland, Lawrence?
Jag har läst allt som går att läsa om Skottland.
Det är paradiset, eller hur?
- Och här på slutet... - Läs det!
"I mitt hjärta är jag fri. Inom mig brinner ett nytt, välsignat ljus."
"Förr trodde jag den hemliga världen var åtskild"-
- "och att jag var förvisad till en ö befolkad av halvmänniskor."
"Men Gud visade mig att om vi bara öppnar dörren och går ut blir vi fria."
"Försök alltid nå det ljuset, Lawrence."
"Det kallas 'kärlek'. Nu tar jag detta till vår hemliga plats, medan jag kan."
"Varför mindes du så få böner från barndomen?"
"Din far måste ha varit en stor och god man."
Det var allt.
- Där ser ni. Hon var galen. - Det är väl inte den riktiga dagboken?
Nej, sir.
Jag lade tillbaka den i brevgömman efter att jag kopierat den.
Jag chansade och försökte med flygplatsen.
Jag var tvungen att få veta!
Jag fick tag på en liten italiensk flygvärdinna. Hon gillade mig.
Hon sa att ett icke aviserat sovjetiskt plan hade lyft några timmar tidigare.
I allas blickfång var en kvinna som låg i koma.
De bar henne på bår. Hennes ansikte var inlindat i bandage.
Resten av sällskapet bestod av två manliga sköterskor och en läkare.
Jag nöjde mig inte med det. Jag försökte med hotellet.
Ingen Irina och ingen Boris.
Mina musikaliska döttrar.
Hon kanske verkligen var sjuk.
Det gick knappt 24 timmar mellan ditt första telegram och Irinas avresa.
- Du kan knappast skylla det på London. - Det skulle kunna gå.
Om nån i London var riktigt kvick. Och även i Moskva, förstås.
Jag intalade mig själv precis det ni sa, sir.
Ryssarna kanske gav sig på henne för förhållandet med mig-
- eller så sa hon nåt till Boris som hämnd för supandet och horerierna.
Men sen tänkte jag: "Kom igen, Ricki, det hon gav dig var guld värt!"
"Hon fick tvinga ur sig det!"
Jag tänkte de skulle förhöra henne igen på planet och på nytt efter landning.
Jag antog att de snart skulle vara mig på spåren.
Så du dunstade?
Han greps av panik och drog till Istanbul.
Han spelade kärleksfull far till en dotter.
Ja, Danny är min lilla dotter.
Mamman verkar just nu stå högst i rang bland hans många fruar.
Du har varit borta i tre månader. Varför kom du till oss precis nu?
Fortsätt.
- Var det nåt som skrämde dig? - Nån letade efter mig.
- Vem? - Vet inte. Det var därför jag kom hit.
Nu, Ricki...
Pass.
- Vem är du för tillfället? - Poole. Britt.
Jag tänkte att Lawrence inte var poppis i Moskva, så jag lät göra det där.
- Det är inte så dåligt. - I Lissabon hade han två schweiziska.
- Ett till honom och ett till Boris. - Vad gjorde du med dem?
- Hur gjorde du dig av med dem? - Jag brände dem.
- Hur tog du dig tillbaka till England? - Via Dublin. Guillam kan detaljerna.
- Jag försöker kolla det. - Var försiktig!
Jag vill inte ha fel personer efter mig!
Han tog min pistol också. Det borde han inte ha gjort, mr Smiley.
Varför kontaktade ni mr Guillam?
Trodde du inte att han skulle överlämna dig till Alleline?
Mr Guillam är min chef.
Jag antar att han inte är mer förtjust i den nya organisationen än ni är.
Det räcker, Tarr! - Han har legat lågt.
När han hade berättat ringde jag sir Oliver hit och inte till London.
Det fanns ingen anledning att misstänka avlyssning.
Det fanns det all anledning att göra.
Det är ovanligt för Moskva att använda sig av ett äkta par.
Det är lite svårt att tro på...
...såvida de inte hade barn i Moskva.
- Gisslan. - Det har de.
Det stämmer. Registrerat äktenskap. Inofficiellt, men permanent.
Det motsatta är väldigt vanligt nuförtiden, mr Smiley!
Klar, George?
Pratstund? Trädgården.
- Toppen! - Fawn!
När du kom till mig för ett halvår sen och talade om en mullvad-
- så kastade jag tyvärr ut dig. Jag var fel ute.
Du beordrade mig att överge utredningen för att den var "grundlagsstridig".
Använde jag det ordet? Det var väldigt högtravande.
- Ni skaffade väl aldrig några? - Vad?
Barn. Du och Ann.
Nej.
Jag misstrodde dina motiv. Jag trodde att du gick Controls ärenden.
För att kunna behålla makten och hålla Alleline på mattan.
"De är tre...och så Alleline". Det var så Control sa.
Det nya allsmäktiga London Stations sammansättning.
Bill Haydon, Roy Bland, Toby Esterhase.
"De är tre. Och Alleline."
Visst, men som det verkade då... Bådas våra synvinklar var begripliga.
Du tyckte att Jim Prideaux hade förråtts och ville ha en häxjakt.
Min minister och jag tyckte att Control hade varit försumlig.
- Utrikesdepartementet delade åsikterna. - Jag förstår ditt dilemma.
Tackar!
Det är inte var dag chefen för säkerhetstjänsten startar eget krig.
Och glöm inte att du var Controls förtrogne.
Han föredrog dig framför Haydon.
När han sjösatte det där debaclet täckte du upp för honom.
Vi var tvungna att göra oss av med dig. Du gav oss ingen misstänkt.
Kom ihåg omständigheterna.
Percy Alleline har gjort mycket bra ifrån sig.
Med Haydons hjälp skulle vem som helst göra det.
Han har fått fram information, inte gjort skandal, och skapat förtroende.
Percys speciella källa fick fram Witchcraft. Används det fortfarande?
Ja, Källa Merlin är vår stöttepelare.
Och ja, namnet på projektet är Witchcraft.
Cirkusen har inte fått fram så fint material så länge jag kan minnas.
- Får den ännu samma specialbehandling? - Absolut.
Nu måste vi vidta mer omfattande säkerhetsåtgärder.
Nej, mullvaden Gerald skulle snabbt snoka reda på det.
Det är klart.
Vi kan inte utreda det, för vi kan inte använda oss av Cirkusen.
Vi kan inte tjuvläsa posten utan att använda Esterhases lykttändare.
Och Esterhase är ju misstänkt som alla andra.
Det är den äldsta frågan av alla. Vem ska spionera på spionerna?
Ta in säkerhetsgorillorna. De gör jobbet åt er.
Du vet att ministern aldrig går med på det. Med all rätt.
Före detta kolonialkonstaplar som plöjer igenom Cirkusens arkiv...
Det är allvarsamt, George.
Agenterna ute på fältet ligger illa till om säkerhetsherrarna brakar in.
Hur många har vi?
600, på ett ungefär.
Plus 120 på andra sidan järnridån.
Kan jag säga till ministern att du tar jobbet och rensar upp?
Gör det som du tycker att situationen kräver.
Det är trots allt din generation. Det är ditt eftermäle.
Ingen har lämnat Cirkusen utan att ha oavslutade affärer kvar.
Du har inga känslomässiga eller andra skäl till att tacka nej till uppdraget?
Tala klarspråk, George.
Mitt äktenskaps tillstånd måste vara allmängods om Tarr känner till det.
Det som fanns mellan Ann och Bill Haydon tog slut för länge sen.
Min frus nya förälskelse är en ung, för tillfället arbetslös skådespelare.
En del av oss tillhör alltid offentligheten.
Det har du säkert alltid vetat.
- Det gjorde även Jim Prideaux. - Vad menar du med det?
En kula i ryggen måste väl räknas som ett offer till och med i din värld?
Två kulor, faktiskt.
Bill och Jim låg väl i Oxford tillsammans?
Och på Cirkusen blev de den berömda duon Haydon-Prideaux.
"Två ulvar i ulvakläder", som någon sade.
Prideaux var för gammal för dumheterna i Tjeckoslovakien.
- Det gjorde ingen skillnad. - Nej, just det.
Översättning: Fredrik Olsson www.primetext.tv